Titulky preložilo Škaredé Káčatko
Bola to láska na prvý pohľad.
Vo vlaku, ktorým každé ráno dochádzam,
som sa zrazu
zamiloval.
Moja prvá myšlienka bola...
"Bože, nie".
Stanica Shugakuin.
Ale to je normálne, či nie?
Pretože je to človek, ktorého už možno nikdy nestretnem.
Skončí to, keď tento vlak dorazí do cieľa....
Dobre, poďme na to.
Prihovorím sa jej, keď vystúpime.
Dobre. Dobre...
Stanica Taragaike.
Nasledujúca stanica je Kibuneguchi Kuruma.
Prepáčte.
Počkaj!
[ PRVÝ DEŇ]
Prosím, daj mi tvoje číslo. [ PRVÝ DEŇ ]
Prosím, daj mi tvoje číslo.
Videl som ťa vo vlaku
a zamiloval som sa do teba, na prvý pohľad.
Viem, že je to zvláštne, ale hovorím pravdu.
Tiež ma to prekvapilo.
Ja nemám mobil.
Čože?
Ah...
Ahá.
Takže nemáš mobil...
Tak sa maj.
Nie, tak som to nemyslela!
Ja ho naozaj nemám.
Volám sa Takatoshi Minamiyama.
Mám 20 rokov.
Ja som Emi Fukuju a mám tiež 20.
Naozaj? Sme rovnako starí.
Hm?
Prepáč.
Robím niečo, čo sa volá manga.
Študujem to na univerzite.
Manga?
Poznáš karikatúry, ktoré bývajú v časopisoch?
Sú to smiešne kresby politikov.
Asi som ich videla.
Ja študujem kaderníctvo.
Dá sa to študovať v tomto meste?
Nie, musím dochádzať. Práve som sa presťahovala.
Ahá.
Môžem sa ťa niečo spýtať?
Áno.
Prečo ja?
Čo na mne, ťa fascinovalo?
Ja neviem.
Mal som pocit, že ty si tá pravá.
Preto som si pomyslel,
že by som to mohol skúsiť.
Ak nie, bál som sa, že ťa stratím.
Prepáč, musíš si myslieť, že som nejaký stalker!
Nie.
Vlak do Demachiyanagi príde na koľaj 3.
Popravde, jedno jazero je....
Nemáš čas?
Budem musieť ísť.
Ahoj.
Uvidíme sa ešte?
Ah...
Stalo sa niečo?
Nie.
Iba som si spomenula na niečo smutné.
Uvidíme sa.
Ahoj.
Dobre.
Ahoj.
Uvidíme sa zajtra!
Uvidíme sa zajtra?
Takže, ty ideš na rande!
Povedal som ti, že to tak nie je!
- Ahoj Ueyama. - Ahojte.
Myslel som to vážne.
Ty si si naozaj našiel dievča?
No, asi áno...
Ale trochu mi odľahlo, že
si si niekoho našiel. Aká je? Máš jej fotku?
Nie, nemám.
Tak ju nakresli.
Prestaň ma do niečoho takého nútiť.
Bože, nechce sa mi veriť,
že ste si o sebe nič nepovedali.
Na tvojom mieste, by som ju už pozval na rande.
Ale ja nie som ty.
Čo by som mal urobiť?
- Stretneš sa s ňou. - Čo?
Povedal si jej o tejto škole?
Áno.
Tak ťa príde pozrieť!
To neviem.
Bude to v pohode!
Ahoj.
Ueyama, expert na lásku je naozaj priamočiary.
Ale jeho priamočiarosť mi vždy pomohla.
Na druhý deň,
som ju hľadal.
Išiel som vlakom, ktorý chodí každý deň v rovnaký čas.
Myslel som si, že
slová "uvidíme sa zajtra"
znamenali naozaj ďalšie stretnutie.
Hotovo.
Vyzerá to dobre.
Ah.
To je to, čo je zavesené v triede.
- Huh? - Ten zadok vyzerá dobre.
Áno. To je časť, ktorú mám rád.
A ten dlhý krk, je taktiež super...
Prečo si tu?
Veď som povedala, že sa znova uvidíme, či nie?
[ DRUHÝ DEŇ ]
Veď si mi povedal, že tu budeš robiť domácu úlohu. [ DRUHÝ DEŇ ]
To som povedal?
Wow. Žirafy sú fakt veľké!
Nehovoril si včera niečo?
Huh?
Niečo s jazerom.
Áno, je to moje obľúbené miesto.
Ahá.
Chcem tam ísť.
Čože?
Teraz?
Teraz.
Toto je pre mňa dôležité miesto.
Keď som mal 5 rokov,
spadol som z móla a skoro som sa utopil.
Keď som si myslel, že zomriem,
zjavila sa neznáma žena
a zachránila ma.
Takže ti zachránila život.
Áno.
Aj ja som skoro zomrela, keď som mala 5 rokov.
Naozaj?
Aká náhoda.
Áno.
Dala by si mi číslo na pevnú linku?
Pravdaže!
Tento to nie je.
Tu.
Ďakujem.
Nemáš zač.
- Naozaj si to urobil?? - Huh?
Je normálne sa spýtať, či sa nechce ísť niekde najesť.
Je to možno rýchle, ale nabudúce sa jej to spýtaj.
Čo? Nie je to príliš skoro?
Už si jej vyznal svoje city, však?
- Áno. - A tá slečna Fukuju
sa s tebou chce stretávať?
Áno.
Fakt sa mi nechce veriť, že máš iba jej číslo.
Tak potom musela byť vážne sklamaná.
Mohla si mysleť, "Ah, tento muž ma má rád",
ale potom si pomyslela, "prečo ma nechce nikde pozvať?"
Tak čo mám urobiť?
Zavolaj jej.
- Čože? - Pozvi ju na rande.
- Teraz? - Teraz!
Ale...
Ak teraz nedokážeš urobiť niečo také jednoduché, tak už nikdy!
Dobre. Zavolám jej.
Super!
Čo by som mal povedať?
Čo?
Niečo ako, "ďakujem za dnešok."
Bože!
Čo to robíš?!
Zvoní to, zvoní to, zvoní to.
- Píš, píš, píš! - To naozaj?
Jednoducho píš!
Áno?
Ah.
Je toto Emi Fukuju?
Minamiyama?
Áno.
Ďakujem, že si dnes prišla.
Bol som šťastný.
Aj ja som ťa rada videla.
Dôvod prečo ti volám je...
Nechcela by si ísť do kina?
Umm...
V Minami Hall hrajú dobrý film.
Kde to je?
Ver mi!
Dobre.
Naozaj? Vďaka Bohu.
Kedy máš čas?
Zajtra.
Zajtra?!
Povedz áno! Áno, áno!
Dobre. Tak zajtra o jednej.
Stretneme sa na...
Most Sanjou!
Poznáš Sanjou most?
Dobre, tak sa tam stretnime.
Ahoj.
- Super!! - Ah!
Ďakujem ti Ueyama!
Choď preč! Choď preč!
Ty si naozaj Boh!
Prepáčte.
- Oh, Takatoshi. - Prepáč.
Musím niekde ísť.
- Čo sa týka tvojej domácej úlohy... - Čo?
Je vyvesená v triede.
Čože?
Ueyama mi poradil, ako ísť na rande.
Predtým než ju stretneš, poprechádzaj sa.
Nesmieš sa predsa
na tvojom rande stratiť.
Ukáž jej, čo máš rád.
Ak sa nezabávate, je zbytočné, aby ste spolu chodili.
"Chcem, aby to Fukuju vyskúšala."
Keď som si toto pomyslel,
vedel som, že s ňou chcem všetko zdielať.
Takže toto je láska.
[ TRETÍ DEŇ ]
Minamiyama! [ TRETÍ DEŇ ]
Pôjdeme?
Dobre.
Táto ulica je veľmi pekná a trochu tajomná.
Mám rada takéto miesta.
Wow. Pozri sa!
Je to veľmi pekné.
To áno.
Je to úžasné!
- Naozaj? - Áno!
- Hey, hey. - Hm?
Som zvedavá, ako chutí kura z jednej reštaurácie.
Poďme tam.
Čo?
Nie je to nič špeciálne.
Máš pravdu.
Čo sa týka toho filmu...
Počkaj.
Chcem pizzu.
Čože?
Nechcem, aby mi v ústach zostala chuť tohto kuraťa.
Nemôžem to len-tak nechať.
Si zábavná.
Čože?
Toto je krásne miesto.
Aký zlatý.
Zdá sa mi, že je to malý Pomeranian.
Je krásny, však?
Myslím si, že je zlatý hlavne preto,
lebo sa tak usilovne snaží nestratiť sa.
Si naozaj vtipný.
Prečo?
Aké je to krásne.
Wow!
Hm?
Ale nič...
Toto...
Toto je naozaj zvláštne.
Čo je zvláštne?
To, že som tu s tebou.
Tak potom sa tak cítim aj ja.
Je to pre mňa nové.
Toto rande.
Ty si prvý človek, ktorý ma naň pozval.
Čože?
Už som povedala veľa.
Nemyslím si, že som taká dobrá.
Ešte nikto ma nepozval na rande.
To preto, lebo si príliš pekná.
Preto som bola vtedy taká šťastná.
Naozaj som ťa obdivovala,
keď si mi vyznal svoje city.
Môžem byť k tebe úprimná?
Vždy som sa na teba pozerala.
Čože?
Nevšimol si si to, však?
Fukuju.
Prosím...
Budeš so mnou chodiť?
Ľudia mi hovoria,
že ich viem často sklamať.
To nevadí.
Som sebecká
a niekedy sa príliš pozerám na seba.
To nevadí.
Moja nálada je ovplyvnená jedlom.
To je v poriadku.
Prosím, postaraj sa o mňa.
Aj ty o mňa.
Zabudla som.
Zabudla som ti niečo povedať.
Ja...
Ja sa viem veľmi rýchlo rozplakať.
Tu máš.
Minamiya!
Prepáč, že idem neskoro!
To je v poriadku.
To je Ueyama.
Rada ťa spoznávam. Ja som Emi Fukuju.
Ja som Shouichi Ueyama.
Postaraj sa oňho, aj keď je to zvláštny chalan.
Čo máš tým na mysli?
- Dobre. - Prečo to hovoríš?
Takže toto je tvoj nový dom.
Ueyama mi už dlho hovoril, aby som sa presťahoval.
Moja teta to vlastní, takže sa nemusíš báť.
Dobre, tak vám idem pomôcť.
Choď si odložiť tašku. Je to byt hneď vpravo.
Dobre, tak po ceste zoberiem aj toto.
Ďakujem.
Je to dobré dievča.
Že?
Dobre sa o ňu postaraj.
Pravdaže.
Hm?
O čom sa to rozprávate?
Keď ťa tento tu, požiadal na rande,
- bol som vedľa neho a písal som mu, čo má hovoriť. - Nie, nie, nie.
Choď zobrať chladničku!
Tá je veľmi ťažká.
- Chcem to vedieť. - Nič to nie je, Fukuju.
Odnesieš tie ľahšie veci?
- Tu máš. - Ďakujem.
Čo to robíš?
Bože.
To som vedel!
Hotovo.
Tak ja teda pôjdem.
Dobre. Ďakujem za pomoc.
Nemáš zač. Robím to preto, lebo som šťastný, že si vypadol!
Dobre.
Ueyama.
Hm?
Buď aj v budúcnosti, takým dobrým kamarátom, ako si teraz.
Dávaj si naňho pozor.
Ja jej neublížim.
- Ahoj. - Ešte raz ti ďakujem.
To, ako sa navzájom oslovujeme...
Hm?
Je to veľmi zvláštne, keď
ťa oslovujem tvojim priezviskom.
Máš pravdu. Chýba tomu neha.
Neha?
Je to niečo dôležité!
Ako ľudia vedia,
kedy je čas sa inak oslovovať?
Odpoveď je, teraz!
Teraz?
Tak...
Emi.
Takatoshi.
Čo je?
To ten prach.
Si v poriadku?
Áno.
Už je všetko upratané.
Na rade je vybaľovanie!
Rozkaz!
Hm?
Máš veľmi pekné krivky.
Úchyl.
Nie, nie. Vyzeráš, ako modelka.
- To naozaj? Áno.
Ah, toto.
To som dostal od ženy, čo ma zachránila.
Ahá.
Popravde, 5 rokov po tej nehode,
som ju znova stretol v mojom meste.
Chcela, aby som sa jej o to postaral
a dal jej to naspäť, keď sa znova stretneme.
Je to zahalené tajomstvom.
Áno.
Som zvedavý, či sa ešte niekedy stretneme.
To si nakreslil ty?
Áno, ešte na základnej škole.
Naozaj? Môžem sa na to pozrieť?
Pravdaže.
Kreslil som ich počas prestávok a ukazoval som ich spolužiakom.
Mám tam všetky diely.
Bol som šťastný, keď sa ma pýtali, kedy bude ďalšia časť.
Si umelec, však?
Vždy si bol.
Hm?
Poďme toto dokončiť, predtým než sa zotmie.
Dobre.
Budeš mať problém?
Nie, nie.
Takže o 12 je tvoja večierka.
Presne tak. Som ako Popoluška.
Dobre, dobre.
Bože.
Je riadna zima, však?
Povedz...
Môžme
sa držať za ruky?
Áno.
Je to dobrý pocit.
Hm?
Aj keď
je toto pre mňa prvý raz
čo sa držím s mojou priateľkou.
Je to super pocit.
Áno.
Som rada, že to hovoríš.
To naozaj teraz plačeš?
Uvidíme sa zajtra.
"Uvidíme sa zajtra."
Táto veta sa stala našim mottom.
Od toho dňa, sme sa stretávali každý deň.
- Zoberiem to. - Ďakujem.
Hm?
Ah...
Snaž sa nespadnúť.
Neboj sa. Čo si to kúpila?
Čo budeš variť?
To je tajomstvo. Čo si myslíš, že to bude?
Hmm... Kari!
Nie!
Nemôžem pomôcť ani so šúpaním?
Nie.
Kľúče!
Môžem ťa odfotiť?
Čože? Tak dobre.
Pozri sa sem a povedz "cheese".
Dobre.
Daj si čaj.
Keďže nemáme kanvicu...
Zohrej vodu v hrnci. Hrnčeky sú tam.
Rozumiem šéfka!
- Tu máš. - Ďakujem.
Ta-da!
Wow. Vyzerá to úžasne!
Idem to vyskúšať.
Dobrú chuť.
Vynikajúce! Je to úžasné!
Toto naozaj chutí, ako od mojej mamy.
To asi preto, lebo som tam dala čokoládu.
Ako o tej tajnej prísade vieš?
Čože?
No, vieš, že moja mama tam pridávala čokoládu.
Už si mi to predtým povedal.
To si nemyslím.
Naozaj?
Táto vec sa stala už predtým.
Kedy?
Keď sme boli v zoo, povedala si, že tá kresba
je vystavená v mojej triede.
Po tom, čo si to povedala, tam bola naozaj zavesená.
Nie je to iba náhoda?
Možno...
Možno vieš predpovedať budúcnosť?
A čo ak áno?
Čože?
Ak by som naozaj vedela predpovedať budúcnosť,
čo by si urobil?
No, pomyslel by som si, aké je to úžasné.
Presne tak!
Keby som toho bola schopná,
mohla by som vyhrať všetky stávky.
Bola by som bohatá.
Ja ich radšej budem zarábať.
To je pravé slovo chlapa.
Čo chceš v budúcnosti robiť?
Chceš byť profesionálny maliar?
Čo by si povedal,
keby som vedela tvoju budúcnosť?
Nie, nie! Nechcem to vedieť!
Dobre, dobre.
Aj tak to nedokážem.
Prepáč, ale som iba obyčajný človek.
Dojedzme to.
Dobre.
[ Práčovňa Makino ]
- Yo. - Hej.
Už som ťa dlho nevidel.
Veď to.
Máš sa dobre?
Navarila mi super jedlo.
Ďakujem, že si ma nepozval.
Tak ako to spravíme?
Na krátko.
Chcel by si mať ofinu?
Áno.
Dobre.
Keď som bol v šiestej triede, mali sme hrať školské divadlo.
Naše kostýmy boli iba odpadové vrecia.
A akú rolu si mal ty?
Hral som starého deda.
Starý dedo.
To divadlo sa mi tak páčilo, že som v tom kostýme aj spal.
Celú noc som sa potil.
To preto, lebo polyester neabsorbuje pot.
Oblečenie je dôležité, však?
To áno.
Ale poznám ten pocit.
Ten pocit smútku.
Ten pocit, keď nechceš opustiť svoju rolu.
Takže ty si tiež hrala v divadle.
Áno.
Môžem sa s tebou rozprávať otvorenejšie?
Skús to.
Tak dobre.
Do toho.
Emi.
Takatoshi.
Je to trochu trápne.
Ale je to dobrý pocit.
Áno.
Emi.
Takatoshi.
Znova chceš plakať?
Nie.
Bože.
Hm?
Chcem ťa objať.
Tak to sprav.
Tvoja večierka.
Čo sa deje?
Emi?
Tak teda idem.
Idem ťa odprevadiť.
Nemusíš. Môžeš pokojne spať.
Odprevadím ťa.
Stihli sme to.
Áno.
Hm?
[ Zajtra budem milovať, tvoje včerajšie JA ]
16. marec...
O 15 dní neskôr?
[ Stretnem sa s Takatoriho rodičmi.]
Čo je toto?
[ 14. marec Môj tretí deň (Jeho 28. deň) Prežila som noc s Takatoshim.]
[ 14. marec Môj tretí deň (Jeho 28. deň) ]
[ 13. marec Môj štvrtý deň(Jeho 27. deň) ]
[ 6. marec Môj jedenásty deň(Jeho 20. deň) ]
[ 5. marec Môj dvanásty deň(Jeho 19. deň) ]
[ 4. marec Môj trinásty deň(Jeho 18. deň) ]
Čo znamenajú tie predchádzajúce dátumy?
Prečo to ide naspäť?
[ Verejná pevná linka ]
Áno?
Takatoshi.
Emi.
Videl si môj denník, však?
Áno.
Ničomu si nerozumel, však?
Popravde...
Áno.
Povedz Emi, čo to...
Niečo pred tebou skrývam.
Zajtra ti všetko poviem.
O šiestej ťa budem čakať v tvojej triede.
Prines tú krabičku.
Krabičku?
Počkaj Emi.
Emi?
Emi? Haló? Emi?
Emi?
Poviem...
Poviem ti niečo naozaj zvláštne.
Uveríš mi, ak ti poviem,
že existuje aj iný svet?
Prišla som z toho sveta.
Čože?
V mojom svete,
ide čas opačným smerom, než tu.
Inými slovami,
budúcnosť, ktorá ťa čaká
je pre mňa minulosť.
Čože?
Bol si zvedavý, ako som vedela,
že ten obraz tu bude zavesený, však?
Nevedel si prísť na to, ako to viem.
Ja neviem predvídať budúcnosť.
Môj čas plynie inak, než pre teba.
Preto som to vedela.
Ten obraz čo si namaľoval,
je pre mňa 15 dní do budúcnosti.
A viem ti to povedať len preto, že som to tu videla.
Priniesol si tú krabičku?
Áno.
Poďme ju otvoriť.
Otvor to a pozri sa, čo je vo vnútri.
Ak to urobíš,
všetko pochopíš.
Čože?
Ako je to možné?
Sme s mojimi rodičmi?!
Táto fotka,
sa v budúcnosti stane.
V tvojej budúcnosti a v mojej minulosti.
Koľko si mal rokov, keď si videl osobu, čo ti dala túto krabičku?
Mala presne 30 rokov.
Odteraz o 10 rokov neskôr.
Osobu, ktorú si stretol, keď si mal 10,
som bola ja
v budúcnosti.
Takatoshi.
Postaráš sa mi o toto?
Vo vnútri je niečo dôležité. Nesmieš to stratiť!
Čo je vo vnútri?
To ti poviem nabudúce, keď sa stretneme.
Otvorme to potom spoločne.
Sľúb mi to.
Môžme sa stretnúť, iba každých päť rokov.
Iba raz za päť rokov,
kedy nám Mesiac dovolí sa vidieť na 30 dní.
Iba raz za päť rokov....
Áno.
Stretol si moje budúce ja, keď si mal 10 rokov.
A taktiež,
si ma stretol, keď si mal päť rokov.
Na tom jazere.
Presne tak.
Moje budúce ja, zachránilo teba, keď si mal iba 5 rokov.
Pred pätnástimi rokmi...
Pre mňa, je to 15 rokov do budúcnosti.
Zachránim ťa, keď budem mať 35 rokov.
Takže si to bola...
Ty.
Už som ti povedala,
že aj ja som skoro zomrela, keď som mala 5 rokov, však?
Ten, kto ma zachránil,
si bol ty, Takatoshi.
Moje päťročné ja,
bolo zachránené 35 - ročným Takatoshim.
Takže hovoríš,
že som ti zachránil život.
Zachránila som ťa.
Stretli sme sa,
pretože sme si navzájom zachránili život,
ale v opačnom čase.
A to je dôvod, prečo dnes, ako dvadsaťroční spolu chodíme.
To ja som ťa ostrihala, však?
Je to pekný strih.
Bolo to včera.
Ale pre teba...
Áno. Pre mňa to bude zajtra.
Ostrihám ťa.
Tie veci, čo sú v tom denníku
sú veci, ktoré som ti povedal?
Áno.
Bolo to pred piatimi rokmi.
Pre teba, je to 5 rokov do budúcnosti.
Povedal si mi to, keď si mal 25 rokov.
Nasledovala si všetko,
čo je tam napísané?
Áno.
Nasledujeme...
Nasledujeme veľmi dôležitý osud.
Ahá.
Videl som ťa,
ako si si z toho nič nerobila.
Pozri sa!
- To je ten pes z.... - Aký je zlatý!
Nie je to Pomeranské šteniatko?
[ DEVÄTNÁSTY DEŇ ]
Myslel som si, že všetko bolo ideálne.
Všetko išlo plynule.
Ale všetko,
bolo presne, ako z denníku.
Bolo to iba hranie.
Nasledujeme,
veľmi dôležitý osud.
Prepáč, idem neskoro.
Čo sa deje?
Nič.
Tak rýchlo poďme na Oko Milénia!
Rýchlo, rýchlo!
Je tu naozaj krásne!
Nádherný výhľad.
Posaďme sa.
Huh?
Toto je fakt zlé.
Nemôžem nič vidieť.
Lavička, naozaj nie si dobrá!
Posaď sa aj ty.
Nie, netreba.
Tak dobre.
Som hladná.
Rozmýšľam, čo si dnes
dáme na večeru.
Emi.
Áno?
To naozaj musíš,
do detailu nasledovať to, čo je tam napísané?
Nemusíš to robiť.
Aspoň by si to mohla obmedziť.
Napríklad, by si ma mohla iba v budúcnosti zachrániť.
Nasleduj, iba dôležité veci.
Prečo to hovoríš?
Pretože...
Pretože je toto príliš bolestivé.
Emi s ktorou som bol včera,
je niekto, koho dnes nepoznám.
A to nie je všetko.
Nemáš žiadne spomienky na to,
čo sme spolu prežili.
Je to čoraz viac viditeľné
a je to ťažké.
Aj keď ťa vidím každý deň,
cítim, že to nie si ty.
Byť s tebou, je naozaj bolestivé.
Prepáč.
Počkaj!
To čo sa teraz stalo,
bolo tiež v tom denníku?
[ Práčovňa Makino ]
Yo!
Ahoj.
Pohádali ste sa?
Je to, ako keby sme boli iba v sne...
Je to taký pocit.
Sen?
Pozri sa.
Je dôvod, prečo sa Zem a Mesiac priťahujú.
Krúžia okolo seba v tej istej vzdialenosti,
no nemôžu byť bližšie.
Bolo by to príliš bolestivé, keby niečo také platilo pre vás dvoch.
Keďže sa môžete stretávať každý deň,
vážte si toho druhého.
Hovorí sa, že Mesiac sa od Zeme každý rok vzďaľuje o 4 centimetre.
Tak by ste sa mali udobriť čo najrýchlejšie.
Ak nebudem vidieť Emi,
zmení sa náš osud?
Nemôžeme sa rozprávať o tom, čo sa včera stalo.
Každý deň sa od seba vzďaľujeme.
Je to príliš bolestivé.
Ako dokáže Emi žiť taký život,
bez toho, aby bola stále smutná?
Chceš plakať?
Nie.
Ja...
Ja sa viem veľmi ľahko rozplakať.
Emi vždy plakala vo zvláštnych chvíľach.
Je to prvýkrát,
čo sa s niekym držím za ruku.
Je to super pocit.
Nebolo to prvýkrát!
Hovoríš veci, s ktorých som šťastná.
Pre Emi,
to bolo poslednýkrát.
Takatoshi.
Čo bolo pre mňa po prvýkrát,
bolo pre Emi poslednýkrát,
pretože už sa k tomu nevráti.
Ale aj tak,
sa Emi usmievala.
Minamiyama!
Zakaždým, keď sa zmení dátum,
naše časy budú smerovať opačným smerom.
Preto Emi, ktorá mi zodvihne telefón bude...
Haló?
Zajtra...
Mám na mysli tvoj zajtrajšok,
k tebe budem naozaj hrubý.
Ale,
mňa to prejde,
pretože ma to už prešlo.
Bola to iba hlúposť.
Aj keď ma to veľmi bolí,
prejde ma táto zlosť.
A to preto,
lebo ťa strašne milujem.
Takatoshi...
Aj ja.
Aj ja
ťa veľmi milujem.
Mohol by som zajtra
vidieť
tvoje včerajšie ja?
[ DVADSIATY PRVÝ DEŇ]
Áno. [ DVADSIATY PRVÝ DEŇ ]
[ DVADSIATY PRVÝ DEŇ]
Vždy...
Vždy si sa tak veľmi snažila.
Tvoje ja, ktoré som vídaval...
Tvoje ja, odteraz
bude párkrát plakať.
Plakala si, keď sme sa prvýkrát držali za ruku.
Pretože pre teba, to bol poslednýkrát.
Pretože od toho dňa,
sa od seba budeme vzďaľovať.
A od toho dňa,
ma už nebudeš volať Takatoshi,
ale iba Minamiyama.
Nebudeme sa tak otvorene rozprávať.
A nakoniec, budem iba cudzí človek.
Prepáč, že som ťa nevedel pochopiť.
Prepáč, že som ťa v tom nechal samú.
Toto v denníku nebolo písané.
Mala som päť rokov, keď sa sem moja rodina presťahovala.
Išli sme sa pozrieť na jeden festival.
Ale stal sa tam veľký požiar.
Taktiež som tam bola
a bolo to veľmi nebezpečné.
Ale niekto mi pomohol a zachránil ma.
Bol si to.
Tvoje 35 ročné ja.
Tvoje budúce ja, je fakt super.
Mala som pocit, že ty si ten pravý.
Preto som dokázala pokračovať v týchto veciach.
Aj keď som sa veľmi trápila,
chcela som vidieť tvoje dvadsaťročné ja.
Emi.
[ DVADSIATY DRUHÝ DEŇ Zostáva 8 dní]
Dobré ráno!
Dobré ráno aj tebe. Poviem ti náš dnešný plán!
Dobre.
Dnes pôjdeme do Fushimi Inari.
Áno, kapitánka!
Dobre.
Som líška!
Čo robíš?
A tak,
sme sa zabávali,
každý jeden deň.
V tomto uvaríme vodu.
Dobre.
A čo sa týka pohárov...
Táto je moja a táto tvoja.
Dobre.
Čo ešte...
Čo keby sme si vybrali na 3.
Raz, dva, tri!
Nakoniec chceš toto?
Toto je naozaj úžasné!
Vynikajúce!
- Je to dobré, však? - Mala si pravdu.
- Vedela som to. - Máš pravdu.
Úžasné.
Idem na to!
Emi.
Hm?
Vytvorme si spomienky.
Spomienky?
Spomienky nášho 20-ročného ja, ku ktorému sa už nevrátime.
Pospájame všetky naše dni.
Dobre.
Wow!
Je tu tak pekne!
Ah!
Ešte si ich nestretla, však? To je...
Ueyama, však?
Pripravila si sa.
Dávno sme sa nevideli, Ueyama!
To áno! Dlho sme sa nevideli!
Chalani! Toto je Emi a je Takatoshiho priateľka!
Čože? Čože? Čože? Takatoshi?!
Je taká pekná!
Nie je to iba vtip?
Nie, je to naozaj.
Robíš si z nás srandu, však?
- Toto nemusíš robiť. - Ďakujem.
Je super, že ste znovu spolu.
Je to vďaka tvojim slovám. Ďakujem.
Zmenil si sa.
Ako?
Vyzeráš byť pokojnejší.
To si nemyslím.
Vám dvom to naozaj pristane.
Aj ja si to myslím.
Už by som mala ísť.
Čoskoro sa naše cesty rozídu.
Veľmi pomaly,
sa náš vzťah bude meniť.
Takže...
Takže to bude pre nás dvoch nový začiatok.
Áno.
Sme v tom spolu.
Presne tak.
Do toho!
Už sme to raz urobili, však?
Áno.
Je to super, že?
Áno.
Emi.
Hm?
Milujem ťa.
Hviezdy!
Ah!
"Nie je to začarovaný kruh."
"Naše konce sú prepojené."
"Nikdy sa od seba neoddelia. "
To bol posledný deň.
Posledný deň z tvojho pohľadu.
V ten deň si mi to povedal.
Prosím, povedz
to môjmu budúcemu ja, keď budem smutná.
Dobre. Sľubujem.
Ďakujem.
[ 15. marec Môj druhý deň(Jeho 29. deň) Stretnem sa s Takatoshiho rodičmi]
[ DVADSIATY DEVIATY DEŇ ]
Prepáč, že idem neskoro! [ DVADSIATY DEVIATY DEŇ ]
Tak poďme.
Čo sa deje?
Nič.
Touto cestou
som chodil domov z futbalového tréningu.
V tom kláštore som sa často hrával.
V tomto obchode, som často nakupoval.
Takže toto je mesto, kde si vyrastal.
Toto je obchod s buchtami.
Ešte ich stále robia.
Dobrý deň.
Prosím si 30 buchiet.
Hneď to bude.
Naozaj chceš toľko?
Vždy bolo mojim snom,
raz zjesť také veľké množstvo.
Poznám ten pocit!
Hm?
Aké je to?
Výborné!
Je to chuť domova!
Horúce.
Horúce!
Ty nemáš rád futbal?
Mám, ale...
Iba preto, lebo ho má rád môj otec.
Tak čo rád robíš?
Rád kreslím komiksy!
Chceš byť v budúcnosti ilustrátor?
Áno.
Určite sa ním staneš.
Som si istá,
že budeš veľmi kreatívny človek.
Je to výborné!
Áno.
Už som doma.
Vitaj!
Toto je Emi Fukuju.
Rada vás spoznávam.
Je to moja priateľka.
Je to naozaj krásne dievča!
Kde ste sa stretli?
Na vlakovej stanici.
Povedal som jej, že som sa do nej zamiloval na prvý pohľad.
Kto by povedal, že si niečoho takého schopný!
Že mám pravdu, miláčik?
Nechceš svojmu synovi niečo povedať?
Potrebuješ peniaze?
Mám brigádu.
Keby si nič nemal, povedz nám to.
Dobre.
Schudol si.
Naozaj?
Budete tu večerať, však?
Však?
Nech sa páči!
Dajte si.
Wow!
Guláš je jeho najobľúbené jedlo!
Naozaj?
Dobrú chuť.
Ďakujem.
Je to výborné!
- Naozaj? - Áno!
Moja tajná prísada je čokoláda!
Čokoláda?
Nabudúce to vyskúšam aj ja.
Čo si myslíš o našom synovi?
Je veľmi milý.
Postaraj sa oňho prosím ťa!
Niekedy je naozaj nemotorný!
- Naozaj? - Áno.
Keď bol malý,
spadol do jazera a skoro zomrel.
Naozaj?
Ale v tom okamihu,
prišla jedna žena a vytiahla ho.
Že?
Áno.
Nedokázali sme ju nájsť.
Chceli sme sa jej odvďačiť za ten hrdinský čin.
Že?
Áno.
Čo je?
Naozaj sa podobáš na svojho otca.
Presne tak! Správajú sa rovnako!
Veď to.
Idem si von zafajčiť.
Predtým, než si prišiel, si stále hovoril :
"Kedy príde ten Takatoshi?"
Nedokáže byť pokojný.
Aj keď je chorý, tak upratuje.
Príď domov častejšie.
Aj s Emi.
Dobre.
Veľký úsmev.
Máš dobrých rodičov.
Prečo.
Prečo s tebou nemôžem mať rodinu?
Prepáč.
Prečo sa ospravedlňuješ?
Aj tak...
prepáč mi to.
Dnešný deň sa končí.
[ 16.marec Môj prvý deň (Jeho posledný deň) Pôjdem do triedy a budem jeho model. ]
A tak prišiel posledný deň.
Pre teba,
[ TRIDSIATY DEŇ ]
je toto prvý deň.
Si zmätená z toho, že je z teba model?
Nie.
Pre mňa...
je deň nášho prvého stretnutia, o 30 dní neskôr.
Bol som naozaj čudák.
Mal som dlhé, husté vlasy.
Tieto dni, som vďaka tomuto
účesu naozaj populárny.
Teraz ti môžem dať iba obraz,
ktorý idem namaľovať.
Pretože...
to bolo napísané v denníku.
Môj posledný deň,
ťa namaľujem
so všetkými mojimi citmi.
Dobre.
Poďme na to.
Počkaj.
Mám na teba prosbu.
Povedz mi všetko čo sa za tieto dni stalo, ale v detailoch.
V tomto denníku, sú základné veci,
ktoré si mi povedal, keď si mal 25 rokov.
Ale odteraz, budem používať toto.
Chcem tam mať viac vecí, keďže
si na všetko dobre pamätáš.
Prosím, povedz mi,
ako budem tráviť nasledovné dni.
Dobre.
Tak, začnime od prvého dňa.
Prvýkrát som ťa stretol
vo vlaku na ceste do školy.
O deviatej som mal skúšku,
takže som išiel vlakom na ôsmu.
Vtedy som ťa uvidel.
Môj kamarát Ueyama,
mi pomohol ťa pozvať na prvé rande.
Povedala si, že si chceš dať ešte pizzu.
- Naozaj? - Povedala si,
že to kura nemôže byť tvoje posledné jedlo.
To som celá ja.
Keďže sme meškali na film,
museli sme sa veľmi ponáhľať.
V ten deň, si mi ostrihala vlasy.
Odpadové vrece...
Okolo nás boli ľudia a ja som bol fakt nervózny....
Keďže bolo pekné počasie, išli sme sa prejsť do Kamogawa.
Odfotili sme sa.
Bála si sa preskakovať tie kamene.
A potom....
A potom...
Ak to pôjde takto,
vôbec sa nebudeš zabávať.
Ak budeš robiť všetko podľa toho denníka,
vôbec sa nebudeš zabávať.
Už teraz všetko chápem.
Teraz keď ťa vidím
si uvedomujem,
že som sa smial
a plakal.
Dôvod, prečo som toto
všetko cítil je,
že si sa tak veľmi snažila.
To nie je pravda.
Aj keď viem čo sa stane,
bude to pre mňa zábava.
Prepáč.
Viem sa ľahko rozplakať.
Takatoshi.
Hm?
Bola som dobrá priateľka?
Áno.
Bolo ti so mnou dobre?
Áno a to veľmi.
Toto je koniec, že?
Pomaly
sa vrátime k minulosti.
Už nebudem tvoja priateľka.
Je to ako začarovaný kruh.
Nie.
"Nie je to začarovaný kruh."
Naše konce sú prepojené.
Nikdy sa od seba neoddelia.
Naše životy
sú spojené.
Nie je to začarovaný kruh.
Naše konce sú spojené.
Tvoje budúce ja,
je naozaj úžasný muž.
Toto...
Toto som ja?
Áno.
Bola som to ja,
ktorá ťa veľmi milovala.
Chcela som vidieť,
tvoje dvadsaťročné ja.
A vtedy..
sa začalo mojich 30 čarovných dní.
[ PRVÝ DEŇ]
To je Fukuju Emi.
Rada vás spoznávam.
Je to moja priateľka.
Je to super, však?
Áno.
Poviem ti náš dnešný plán.
Dobre.
Pôjdeme do Fushimi Inari.
Emi.
Takatoshi.
Chceš znovu plakať?
Nie.
Povedz...
Môžme...
Môžeme sa držať za ruky?
Áno.
Fukuju.
Prosím,
budeš so mnou chodiť?
Je to so mnou ťažké.
Dobre.
To vyzerá super.
Prečo si tu?
Veď som ti povedala, že sa zajtra uvidíme, no nie?
Počkaj!
Uvidíme sa ešte?
Áno.
Uvidíme sa.
Dobre.
Ahoj.
Uvidíme sa zajtra.
Počkajte!
Uvidíme sa ešte?
Áno, ešte sa uvidíme.
Našla som ho.
Titulky preložilo Škaredé Káčatko